Kleinmachnow i Øst-Tyskland
Ta litt eple.
- Er det fra onkel Thomas? - Ja. Dere kan spise alt dere vil.
Vent.
- Skal dere skilles? - Hva? Nei, selvsagt ikke.
Jeg er glad for at vi er sammen.
- Skal vi leke noe? Gjemsel? - Ja!
Dere må gjemme dere som om livet avhenger av det.
Dere er gale.
Du får telle, pappa!
Jeg begynner!
15, 14, 13...
...12, 11, ti...
...ni, åtte, sju...
...seks, fem, fire...
- Når drar vi? - Før soloppgang.
...tre, to, én. Nå kommer vi!
Jeg fant deg.
Kan vi se på "Drømmeskipet"?
- Nei, du får ikke se på sånt søppel. - Mamma.
Kom nå, så finner vi søsteren din. Kom igjen.
Sandra?
- Hvor kan hun være? - Jeg aner ikke.
Sandra?
- Sandra? - Sandra?
- Sandra!
Det er ikke morsomt lenger, Sandra. Kom fram nå.
- Å, Sandra. - Jeg vant!
Kom deg ut derfra.
Er du lei deg for at jeg vant?
Nei, jeg er bare stolt av deg fordi du gjemte deg så godt.
Øst-Berlin i Øst-Tyskland
- Valdez. - Kle på deg, og kom på kontoret. Nå!
Ja, sir.
- Hva er i veien? Hvor skal du? - Jeg er hjemme igjen til frokost.
Klokka sju i kveld østkysttid -
- innledet USAs fly og skip en serie angrep mot hovedkvarteret, -
- terroranlegg og militære aktiva som støtter Gaddafi.
Den femte april eksploderte en terrorbombe i Vest-Berlin -
- på en nattklubb amerikanske militære vanket på.
Sersjant Ford og en tyrkisk kvinne ble drept.
230 personer ble såret.
Rundt 50 av dem var amerikanske soldater.
Vi har klare beviser på at attentatet ble planlagt og gjennomført -
- etter ordre fra det libyske regimet.
Ordre gikk fra Tripoli til den libyske ambassaden i Øst-Berlin -
- om å utføre et terrorangrep mot amerikanere.
Målet var å få flest mulige dødsfall.
Han har sett teleksen.
Den fjerde april meldte ambassaden til Tripoli -
- at angrepet skulle utføres neste morgen.
Dagen etter meldte de til Tripoli at angrepet var vellykket.
Bevisene er tydelige, nøyaktige og ubestridelige.
Til vennene våre i Europa som deltok i oppdraget, -
- vil jeg si at det amerikanske folket er dere evige takknemlige.
Vestens politikk må aldri la terroren ha et fristed.
- Skal vi kjøre Folkevognbussen? - Ja.
- Stilig! - Frieda, da?
Frieda sover. Kom nå.
- Men hun blir jo alltid med. - Nei, ikke i dag.
Kleinmachnow i Øst-Tyskland
Kom, Frieda. Beklager. Jeg ville ikke forstyrre deg.
Det gjør ikke noe.
Kaffe?
Takk.
Hva er den hunden?
En jeg låner. Jeg er mindre ensom med henne her.
- Nå er du ikke så ensom lenger. - Du kan ikke erstatte Martin.
Nei, selvsagt ikke.
Slå på nyhetene!
Her. Ta litt kaffe.
- Takk. Vil ikke du ha? - Nei, jeg tåler det ikke.
...har vekket avsky, forferdelse og bestyrtelse.
De amerikanske bombeangrepene mot Tripoli og Benghazi i går kveld -
- førte til store ødeleggelser. Folket led store tap.
33 amerikanske jagerfly stasjonert i Storbritannia, -
- deriblant F-111-jagerbombefly og bombefly, -
- angrep den libyske hovedstaden.
Mange hus ligger i ruiner. Det er nå snakk om 70 drepte.
70 drepte?
- Hevner de to drepte soldater sånn? - Ingen maskiner kan beregne hevn.
- Reagan ville sende en klar beskjed. - Det er bare en oppvisning.
Han prøver å skape troverdighet gjennom brutalitet.
- Det virker kjent. - Hva mener du med det?
Hva mener du? At jeg har vært brutal mot deg?
Nei, du er så snill, så.
Du fortalte om Mosambiks, Sør-Afrikas og ANCs problemer.
Men jeg holder ikke ut.
Jeg holder ikke ut... at akkurat du dukket opp her.
Samtidig som jeg i tre år ikke har visst hvor sønnen min er.
Eller om han i det hele tatt er i live.
Hvor er Martin?
Jeg vet ikke.
Om morgenen er omfanget av bombeangrepets ødeleggelser synlig.
Da sola sto opp, gikk Tripolis innbyggere ut i gatene -
- for å protestere.
USAs regjering har bekreftet at militærbaser og...
For et blodbad! Vi må demonstrere utenfor USAs ambassade.
Ikke jeg. Ikke i dag.
- Har du hørt noe fra Marianne? - Vel, jeg...
Jeg vet ikke alt, men Christoph bygde om bussen, -
- så de kan gjemme seg i den.
Hvis alt går bra, så passerer de grensa ved Staaken i ettermiddag.
Jeg skal dra dit og hente dem. Jeg låner Tischbiers bil.
- Tischbier? - Tobias Tischbier.
Han sitter i Forbundsdagen.
Og han er den eneste vennen min som eier en bil.
Kan du ta over radioprogrammet i dag?
Ja da. Hvis jeg ikke holder på å brenne ned ambassaden da.
Takk. Klokka to. Greit?
- Kassettene er på miksebordet. - Jeg vet det.
Kan du finne et annet sted å sove?
Jeg beklager, men alle får ikke plass her.
- Jeg kan bli med. - Tør du vise deg ute igjen?
Ja.
I det siste har en privat konflikt oppstått mellom Gaddafi og Reagan.
Den kan føre til politisk uro i Midtøsten.
Vest-Berlin i Vest-Tyskland
Alex. Dette er Barbara, som er Tims mor.
- Hun kom nettopp fra Michigan. - Hei. Hyggelig å treffe deg.
Det er du som studerer medisin, ikke sant?
Tim har fortalt hvilken god venn du er.
Jaså?
Det betyr så mye at Tim hadde venner her.
Og en så lojal kjæreste, selvsagt.
Jeg skal gi deg adressen vår i Michigan og formidle brevene dine.
Hvor skal dere med ham?
Han skal forflyttes til sykestua i Ramstein i dag.
- Han må få den beste mulige pleien. - Tilstanden er kritisk.
Legene sier at de indre organene gror godt.
Det vil føles bedre når han er i amerikanske hender.
- Og så, da? - Da tar vi ham med hjem, til USA.
Når han er i stand til det.
Jeg vet at du kan høre meg der inne.
Ikke la noen ta fra deg motet ditt eller troen din på deg selv.
- Det er nok. - Mrs. Avery. Han er bare lei seg.
- De ses ikke på en stund. - Lov meg det.
Gå vekk fra sønnen min.
Jeg kjenner deg ikke, men Tim er annerledes.
- Hvordan? - Han er ikke en syk...
Han burde aldri dratt til dette hølet.
- Mrs. Avery. - Kom deg ut!
Jeg mente ikke å gjøre deg opprørt.
Du kan være veldig stolt av ham.
Vest-Berlin i Vest-Tyskland
Hei, Tobias. Kan jeg låne bilen din?
Dette er Martin. En gammel venn.
- Hyggelig å treffe deg. - Vil dere komme inn?
Vi rekker det ikke. Jeg må flytte møbler.
Jeg skal ut for å demonstrere. USAs ambassade har en minnestund.
Vi skal demonstrere mot bombeangrepet på Libya da.
- Jeg har ikke tid. - Jeg får tilbake bilen.
Da kan dere demonstrere, og så ses vi senere.
- Hvis det gjør det lettere. - Det gjør det virkelig.
Takk.
- Takk. - Vi ses senere.
Ha det.
Skal jeg kjøre?
- Schneider. - Du aner ikke hvem som var her.
Kolibri. Han har gjemt seg hos Thomas Posimski.
- Hvorfor det? - Kanskje han vil komme hjem.
Det går ikke. Jeg har latt livet gå videre.
- Og sønnen min... - Vi treffes siden.
- Med litt flaks får jeg vite mer. - Hold meg oppdatert.
Kamerater. På grunn av den høye beredskapen avlyser vi noen møter.
Men trass i det brutale angrepet på Tripoli og Benghazi -
- må vi tenke på forretningene våre.
Krig er også forretninger.
- Det er et lysglimt i alt mørket. - Unnskyld.
Reagans håndlangere sendte inn 38 bombefly.
Ett av dem ble skutt ned med en rakett av modellen B-LR Wespe, -
- som vi leverte til Libya.
På den omstendelige måten presenterte jeg Lenora Rauch, -
- toppagenten vår som ordnet den handelen.
2137000 D-mark.
La meg personlig gratulere deg igjen, kamerat Rauch.
Tjenestene dine for fedrelandet er uvurderlige.
Men kamerat Rauch var ikke alene.
Et annet medlem av familien vår spilte en viktig rolle for handelen:
Kolibri.
Vil du si noen ord til spesialkommisjonen?
Spesialkommisjonen?
Vår interdisiplinære arbeidsgruppe, som består av HVA og KoKo.
Gjerne.
Kjære kamerater.
Etter et langvarig og slitsomt opphold i Cape Town, -
- er jeg glad for å se kjente ansikter igjen. Og de ukjente.
Vi vet om de kompromissene som må gjøres i disse vanskelige tidene.
For eksempel våpenhandelen med Vest-Tyskland -
- og SADF i Sør-Afrika.
Men nå, her hjemme, midt i sentrum for idealene våre, -
- må vi aldri miste hovedmålet vårt av syne: kommunismens seier.
Pengene er kommet. Libyerne har overført pengene.
Det var gode nyheter.
Jeg er framfor alt takknemlig for den tekniske støtten fra HVA -
- og selvsagt også KoKo, under operasjon Vula.
Mange takk, kamerat Rauch. Neste punkt:
Hvordan går det med "Operasjon Atlanteren"?
Den er blitt døpt om til "Operasjon Drømmeskipet".
Et spørsmål: Hvor er Kolibri nå?
Familiesladderen tar vi senere, kamerat Rauch.
Dette møtet skulle handle om økonomiske saker. Kan jeg begynne?
Gjerne, kamerat Schneider.
Beroxalin-studien går framover etter de innledende problemene.
Vi regner med å fullføre den og få betalt om to uker.
Herr Amend er fornøyd med arbeidet.
Apropos det så har vi tjent veldig mye på blodsalg denne uka.
Sykehusene i Vest-Berlin har kjøpt opp hele lageret vårt.
Hvor er Martin?
Han døde ikke i Angola.
Han kom seg til Libya og så til Paris, uten din hjelp.
Og jeg kom meg inn i den indre kretsen igjen uten deg.
Ikke uten å forandre verdensbildet ditt.
Han reiste til Vest-Berlin den kvelden angrepet skjedde.
Vesttysk etterretningstjeneste interesserte seg for ham...
...som en mulig medskyldig.
Jeg som var så sikker på at han...
Jeg... trenger en sigarett.
Der er hun.
- Hei. - Hei.
- Kom hit, barn. - Hvem er det?
Kom.
Se. Pappa ordner alt.
Sett deg her. Sånn. Bra.
Vær så god.
Takk.
Vi ses på den andre siden.
Grenseovergang i Vest-Berlin
Vi har slått sammen flere ord, så man slipper å stave dem.
Og disse tonene blir overført med et modem.
Det er et apparat som telefoner og datamaskiner kommuniserer med.
På denne disketten er det et program som forvandler tale til lydkoder.
Skriv noe.
Trykk på "enter".
Greit. Og når man taster inn passordet...
- Voilà! Passordet er "Mandela". - Er ikke det litt åpenbart?
Sånn er det trygt å sende meldinger til hele verden.
- Uten reise og pass. - Hvor mye koster det?
- Hundre tusen. - Østmark?
Nei da. Dollar.
100000 dollar?
Vi har faktisk flere prosjekter enn ANCs kommunikasjon i Sør-Afrika.
Jeg lovet ANC å støtte dem i operasjon Vula.
Rose Seithanti reiste hit spesielt for det.
ANCs hjelp var avgjørende for den siste avtale vår med SADF.
Ikke vær latterlig.
Når begynte ANC å gjøre sin erkefiende SADF tjenester?
Når begynte DDR å handle med Vest-Tyskland?
- Vi har ikke noe valg, kamerat Rauch. - Man har alltid et valg.
Jeg har en idé.
Hvis du hjelper oss med "Operasjon Drømmeskipet"...
...så kan vi snakke om pengene.
Nøyaktig hva går operasjonen ut på?
Vi skal bruke cruiseskipet som Rose skal reise med -
- som en trojansk hest for å frakte våpen til Cape Town.
Og det mens DDRs arbeidere runder Kapp det gode håp.
Kamerat Dietrich. Du har klart -
- å forvandle det en gang så strengt sosialistiske HVA -
- til en slags kapitalistisk mafia. Jeg lurer på hva som driver deg.
Bryr du deg om sosialistiske idealer og et bedre liv?
- Eller bare om penger? - Det ene utelukker ikke det andre.
Kanskje du kan finne andre måter for å samle inn penger til ANC.
Ja, jeg drar til Vest-Berlin om noen dager.
Det er folk der som støtter ANC -
- av overbevisning, uten økonomiske egeninteresser.
Lykke til.
Tja.
Det er ikke noe dametoalett i hele bygningen.
De er ikke helt klare.
For sånne som oss, mener du? Uten penis?
Det vet jeg alt om. Jeg har bodd her halve livet.
Så...? Hvordan er verden utenfor?
Hard.
Jeg vet ikke noe om det. Men jeg ser den for meg sånn.
Vi deler forresten kontor nå.
Å ja. Martin var hjemme hos Tischbier. I Vest-Berlin.
Hvis det interesserer deg.
Jeg er tilbake.
Jeg blir ikke lenge.
Fortell HVA at jeg kommer tilbake. Jeg har mye å si til dem.
Du ordnet en stor handel i Libya. Hvorfor vil du tilbake akkurat nå?
Jeg ville reist hjem før hvis jeg fikk velge.
Men istedenfor tilbrakte du seks uker i Paris med en BND-agent?
Hun kan komme til nytte.
Hvordan har Alex det?
- Hvorfor skulle vi stole på deg? - Jeg fullførte jo oppdraget mitt.
- Nå er det deres tur. - Jeg må dessverre gå.
Føl deg som hjemme.
Den siste taleren vår var et av ofrene for angrepet.
Vest-Berlin
Legestudenten Alexander Edel.
Vi er samlet for å sørge over de som døde i forrige uke...
...og de som...
Jeg var en gang soldat i den vesttyske hæren.
Når unge menn som meg dør i krig i utlandet...
...så blir vi begravd som helter.
Men det er samme type mennesker som dør akkurat nå -
- i forbløffende antall av aids her hjemme.
Ingen får en posthum tapperhetsmedalje -
- for å ha tapt kampen mot sin egen kropp.
Det vet jeg, fordi...
...jeg arbeider som frivillig på et hospits for aidssyke, der...
...menn dør hver dag. Alene og glemt.
Jeg traff min venn Tim Avery på det pleiehemmet.
En amerikansk soldat og frivillig arbeider, som meg.
Og Tim fikk mye...
...større skader enn meg forleden kveld.
Og... han kjemper for livet akkurat nå.
På flere måter. Så... la oss be for ham.
Be for oss alle. For det å bekjempe vold med vold, fører til mer vold.
- Hva gjør du her? - Hva tror du?
Det var en vakker tale.
Takk.
- Hvilket hospits arbeider du på? - Det ved Südstern.
Rainbow.
- Jeg kommer innom en gang. - Bra.
Straffen var mye verre...
I fengslet ble jeg avhørt, isolert, truet og forvirret.
Da lærerne på skolen spurte oss...
- ... hva vi ville bli... - Ja?
...svarte jeg alltid at jeg ville bli lege.
Vi trodde alltid at vi var det bedre Tyskland.
Antifascistisk, antikapitalistisk, likestilt. Sosialistisk.
Virkeligheten ble så ulik idealene at jeg ikke kjente igjen landet mitt.
Handelen med Sprembex er trist, fordi vi hadde gode hensikter.
Sprembex. Herr Amends kontor.
Unnskyld meg? Hva?
Vi blir brukt som forsøkskaniner for vesttysk legemiddelindustri.
Det er avskyelig.
Jeg kan klippe henne.
De visste om riskene med medisinene, men tidde om det.
Penger var det eneste som betydde noe.
Beroxalin helbredet ingen.
De alvorlige, kroniske luftveissykdommene -
- ble forverret av medisinene istedenfor å bli lindret.
Den ene pasienten etter den andre døde.
Schneider.
Hva er det som går på radioen nå, frau Schneider? Det er bakvaskelser!
Alt på grunn av landets forretninger med et uaktsomt firma i Vesten.
Derfor vil jeg forlate landet. For enhver pris.
Sprembex' rykte er helt ødelagt! Forstår du det?
- For ikke å snakke om studiens rykte. - Jeg tar hånd det.
Fritz.
Mamma?
Pappa? Mamma?
Kan du få ungene til å tie stille?
- Mamma? - Steffi?
- Mamma?
- Mamma! - Christoph!
Skal vi snu? Det er ikke for sent ennå.
Nei, vi fortsetter.
- Ha en fin dag. - I like måte.
Schneider?
- Ja? - Vet du hvor Tina Fischer er?
Vi må finne henne. Det gjelder rikets sikkerhet.
Tobias?
Hei, Annett.
Martin.
- Du vil komme hjem, hører jeg. - Ja.
Arbeider du fremdeles for HVA?
- Selvsagt. - Bra.
Jeg hørte at du har bodd hos Thomas i noen uker.
Hvor er søsteren hans?
- Martin? - Jeg vet ikke.
Ikke lyv for meg.
Du vet hvordan det går med deg hvis de får vite at du lyver.
Annett. Jeg...
Jeg venter.
Leter du etter noe spesielt?
- Har dere peanøtter? - Peanøtter? Nei.
- Lammekjøtt, da? Eller geit? - Nei.
- Søtpoteter? - Hva er det?
Jeg vil lage sørafrikansk mat til vertene mine.
Vi har ordentlige poteter.
Jeg er ikke helt sikker, men vi har kanskje pølser av svinekjøtt.
- Perfekt. - Bra.
Jeg kommer straks.
Hvordan kan dette landet finansiere operasjonen?
Det vet jeg. Med HVAs skitne penger.
Det cruiseskipet du skal reise med, frakter vesttyske våpen til SADF.
Det skal innom Angola før det legger til i Cape Town.
Arbeiderne besøker broderlandet sitt.
Vi losser våpnene i Angola.
Så våre kommunistiske venner får dem.
Jeg har hørt om den planen før.
- Det gikk galt sist. - Men ikke denne gangen.
Kom igjen, kom igjen.
Jeg må på do!
Sveiv ned ruta.
Får vi se på papirene dine?
Du kan kjøre.
Stopp! Slå av motoren.
Stopp! Stopp!
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com